FØLG MEG, LLYRA. DET ER MYE SOM MÅ GJØRES...
PLANER SOM SKAL LEGGES...
NÅ SOM JEG KONTROLLERER DEG, MÅ JEG
VURDERE HVORDAN DU BEST KAN TJENE MEG.
- Er det det nye Mandro? -Ja, kjære.
- Får jeg se? -Jeg må sende dem før 17.00.
Fant Mandro prinsessen?
Ikke ennå. Neste uke.
Hva skjedde med Evil Monk?
Jeg skal fortelle hele historien i kveld.
Æresord.
Gå nå.
- Hvordan gikk det? -Enda en uke.
Vi skal møte Røderene til drinker klokka 18.00, ikke sant?
Gleder du deg ikke?
Du og Charlie snakker bare om jobb,
mens Kate og jeg bare hører på.
- Jeg trodde du likte å lytte. -Jeg gjør det.
Eiendomsfolkene ringte.
De har en møblert ved 11. og 6. som høres perfekt ut.
- Hvor mye? -Bare 350 dollar i måneden.
Det må være noe galt med den.
Hvorfor må du alltid si sånt?
Det er bare tanken på New York-vinteren som er så deprimerende.
ORIGIN-INSTITUTTET "Kurs i kreativ livsstil"
Vi har allerede snakket om alt dette.
Jeg har kikket på skoler til Lizzie og alt mulig.
Kanskje Lizzie burde vente ett år til.
Jeg prøver ikke å komme meg unna.
Jeg må sende disse til Karen.
Ja, men hvis vi vil ha leiligheten,
må vi betale depositumet over helga.
Uten å ha sett den?
Tamara Willard kikket på den og sa det var et kupp.
Den er ikke ledig lenger på mandag.
Du vil virkelig ha den?
Det er bare så mye annet jeg har lyst til å gjøre i New York.
Du vet.
- Som å bli med i Origin-instituttet? -Det er én av dem, ja.
Ta kurs i kreativ livsstil?
Jeg vil gjøre noe på egen hånd.
Jeg vet det.
Se, pappa -
Hvordan vet øglen at jeg gjør det, når den ikke har noe hode?
Den vet det ikke, kjære.
Det er bare en refleks.
Den beveger seg raskt når jeg har pinnen i nærheten.
Ser du? Den vet det.
Amanda.
Jeg tror virkelig ikke den var i live.
- Korn nå. -Jeg tror det.
Fortell meg om leiligheten.
Hva sa Tamara Willard?
Den var ikke for stor.
Hun sa den var ganske liten, faktisk.
Hvor liten?
Stue, kjøkken og soverom.
Å-
Hvor skal jeg arbeide, da?
Anne?
Jeg trodde du ville bli her og jobbe i atelieret
og komme til byen noen dager i uka.
Bli her alene?
Du sa jo du ville det.
Du sa jo flere ganger
at du aldri ville være enda en vinter i New York.
- Jeg antok du mente det. -Du mente at det var det du ville.
Du vil ikke at jeg skal bli med til New York, du?
Det er ikke sant. Ikke i det hele tatt.
Hva er sant, da?
Hva?
- Se opp! Pass deg for henne! -Jeg ser henne.
- Se opp! -Jeg ser henne!
Brems opp, di dumme kjerring!
Herregud.
Hva er sant, da?
Hva er sant?
- Vel, jeg antok... -Du antok...
Jeg trodde du syntes det var greit
at vi var hver for oss og tenkte litt.
Tenkte? På hva da?
Ekteskapet vårt.
Hva med det?
- Hva er galt med det? -Jeg vet ikke.
Jeg tror bare det trenger å...
Å bli evaluert på ny,
bli bedømt på ny.
Å. Mens du er i New York og jeg i Vermont?
Jeg mener ikke separasjon
eller noe permanent eller noe.
Jeg følte bare at vi kunne være hver for oss en stund.
Jeg trodde du skjønte det.
Jeg trodde det var derfor du sa...
Vi forstår tydeligvis ikke hverandre!
Aldri om jeg lar deg reise til New York med Lizzie
og lar meg sitte igjen her med regningene!
Aldri i verden!
Det kan du glemme med en gang!
- Da drar jeg uansett. -Du skal hva?
Se opp!
Brems ned!
Jon!
Herregud, kjerring.
Jeg skal holde ham.
Ligg rolig.
Jeg tror... Jeg tror den stoppet.
Sårt?
Nei.
Der?
Vi tar av bandasjen nå.
Prøv å trene opp håndleddet.
Som om du bruker en korketrekker.
Sånn ja.
Hvordan føles det?
Som om fingrene mine fortsatt var der.
Som om de rører på seg.
Jeg kjenner dem.
Det er ganske normalt. Du kommer til å ha fantomfølelser i flere år.
Varme, kulde, kløe, smerte.
Minnet ditt har fortsatt følelsen av å ha en hånd
langs nerve endene.
Du vil aldri bli kvitt den følelsen helt.
Jeg skal ordne time for deg i New York hos en veldig god protesemaker.
Han kommer til å jobbe med deg ukentlig.
Ok.
Det må være fryktelig, pappa.
Det er sånt som bare skjer, syke uhell.
"Syke"?
Snålt. Uvanlig.
Sophie så en hånd på TV
og de sydde den på gutten igjen.
Men da må man finne hånda med en gang.
Hva skjedde med den?
Mamma så etter den, men den løp bort.
Leggetid, kjære.
God natt, kjære. Velsigne deg.
Jeg er glad du gjorde det.
At du viste henne hånda og håndleddet.
Hun ville nok sett det før eller senere allikevel.
Men du gjorde det så fint.
Gleder du deg til New York?
Ja, veldig.
Jeg gleder meg til du får se loftet.
Det er så mye finere enn noe annet sted jeg har vært.
Ikke.
Det er greit.
Anne.
Den er så stygg.
Jeg tror at om noen har funnet den,
-ville de ringt politiet. -Hvorfor det?
Ville ikke du gjort det om du fant en kroppsdel?
Jeg tror ikke det er mye igjen av den nå, på grunn av fugler, skadedyr og insekter.
Alt mulig finnes i den enga.
Det er nok bare et par bein igjen nå.
- Jeg fant signetringen min. Den var der. -Du likte aldri den ringen.
Det er ikke sant. Jeg brukte den lenge.
Du sa det var fordi Anne gav den til deg
og du hadde dårlig samvittighet.
Herregud, ikke begynn nå igjen. Du har aldri likt henne.
Jeg snakket med Norman Kaufman om deg.
Jaså? Hva finnes det å snakke om?
Han synes tegneserien bør fortsette.
Den var aldri superpopulær, men den gjorde det bra. Spesielt i vest.
Å ja, jeg er stor i Sacramento Bee.
Da jeg lå på sykehuset,
ringte rektoren for et college i Nord-California,
og bad meg komme dit og undervise.
Høres interessant ut.
Jeg har alltid hatt lyst til å bo i California.
Norman Kaufman mener serien bør fortsette.
- Det er umulig. -Du trenger ikke å lage den selv.
Du kan lage dreiebok og dialog, skissere handlingen.
Noen andre kan gjøre den ferdig.
Det ville vært et blindspor for den som tok over, vel?
Det blir ikke lett å finne rett person.
Vi har en ung mann, David Maddow.
Han pleide å lage undergrunnsserier. Han digger Mandro.
Synes den er like bra som alt det Kelly og Feiffer lagde.
Kan du ikke gi ham en handling, så kan han lage noen prøver?
Jeg vet ikke, Karen. Jeg har ikke tenkt på det.
Prøv dette. Det er fantastisk.
- Er alt i orden? -Ja.
- Skal dere ha noe mer? -Kanskje litt mer hvit.
Mer vin.
Legen sa det tar tid å bli vant med ting.
Før pasienten forstår
at han er endret for alltid.
Jeg mener, han har...
Han har mistet et lem.
Jon, grunnen til at du nøler med Mandro
er at du vet at det øyeblikket du begynner å tjene penger,
-så snart du står på egne ben igjen... -Jeg vet ikke noe.
...kommer Anne til å gå fra deg.
Beklager. Jeg liker ikke det hun gjør mot deg.
Ok, det er greit, Karen. Greit. Takk.
ORIGIN-INSTITUTTET
Pust. Slipp ribbeina.
Ja.
Rak rygg, folkens.
Kjenn energien som kommer fra fotsålene,
sett foten ut hit, ut hit, og senk hofta, senk hofta.
Flott. Bra.
Ok, opp gjennom kneskålene, opp ryggraden
og ut av issen.
Opp med kneskåla, takk. Bra.
Og pust inn, andre siden.
Hørte jeg et "au"? Jeg mener jeg hørte et "au".
Hørte jeg et "au"? Det er bra.
Yoga er ikke "au". Yoga er "ah"! Ok. Pust.
Flott, Ms. Fontaine, men det der er ikke yoga.
Rekk ut fingrene, ok?
Hold tomlene fra hverandre og stram inn.
Ok, folkens, pust inn, andre siden.
Sånn ja.
Ok, nå gjør vi det sammen.
Føttene sammen. Og en, to, tre, frys.
Du kunne ha vært snillere med Bill.
Han er ikke så dum.
Velsigne deg.
- Hvem? -Bill. Bill Richman, læreren min.
Vet du at han har vært over hele verden?
Utrolige steder, som Tyrkia og Australia.
Han har utdanning i psykologi og skal ta mastergrad.
Høres ut som du holder på bli forkjølet.
Jeg vet ikke.
Hvordan gikk møtet med Karen Wagner?
Bra.
Hun vil at jeg skal møte erstatteren min.
Erstatteren?
Hvem tenker hun på?
Har du sett signetringen min?
Nei.
Den var her inne.
Jeg har ikke rørt tingene dine.
Er du ok?
Ja.
Kanskje Lizzie har tatt den.
Kan du ikke spørre henne i morgen?
Jeg finner aldri noen ting på dette drittstedet.
Og hvorfor er det alltid så kaldt?
Kjære?
Husker du hva dr. Silverman sa om psykoanalyse?
Vi har ikke råd til det.
Men det er viktigere enn penger.
Jeg tenkte at hvis jeg sparer litt, så...
Hvis du tror jeg betaler en parasitt 100 dollar i timen
for å høre at jeg babler om opplevelsene i mammas mage,
er du gal.
Etter 1000 dollar sier han sikkert at jeg har peniskomplekser etter jeg mistet hånda,
og etter 10000 dollar, sier han sikkert at jeg er frisk igjen.
Vi er nok alle gale på et vis, tro meg,
men det betyr ikke at vi stolt viser fram psykosene
til en annen sinnssyk bare fordi han har hvit frakk og universitetsgrad, ikke sant?
Drittsekker.
De elsker å nære seg på vår usikkerhet.
Hvis vi ikke har noen, så skaper de dem.
Vi kan bruke pengene på andre ting.
Hva er det?
Beklager.
- Det vil nok gjøre vondt. -Det gjør det.
- Men nå er den ok? -Ja, det er greit. Fortsett.
- Vil du prøve selen? -Ja.
Hvordan føles det? Komfortabelt?
- Ja, greit. -Den klemmer ikke?
- Nei, den er grei. -Ok.
Få se om du klarer å klemme sammen fingrene.
- Hvordan gjør jeg det? -Før hånda fremover.
Ja. Dess mer du spenner, dess strammere blir grepet.
Ja.
- Flott. -Flott.
Hvor sterk er den?
Sett hånda sånn og knytt neven.
- Den er kraftig. -Ja, den er det.
Med litt trening, kan du plukke opp overraskende små ting.
Tegne?
Knappe skjorta, bytte barberblad, fange fluer.
Det du vil, egentlig.
Tegne?
Angående hansken.
Du skal bytte den hver måned eller halvannen måned.
Det er opp til deg. Hva du foretrekker.
Ok.
Knytt neven.
Bra. Bra.
DAGDRØMMINGEN ER OVER, OG MANDRO ER HELT ALENE
I ZAKARRAS SLOTT!
ALLE DE JEG HAR DREPT... FOR HVA?!
FOR Å BLI KONGE UTEN DRONNING?
FOR Å MØTE EVIGHETEN ALENE?
- Vær så god. -Takk.
Hva synes du?
De er interessante, men det er ikke Mandro.
Ikke akkurat din stil, men veldig bra.
Alle fiendene mine er reinkarnert.
Tror du virkelig at Mandro tror på slikt tull?
Det forskes mye på
-muligheten for reinkarnasjon... -Han har endret ideen min også.
Disse hallusinasjonene.
Kanskje han mente det måtte endres.
Det var ikke det han ble ansatt for!
Han skulle tegne det jeg skrev!
Jeg kan ikke snakke med deg om du skal rope.
Jeg roper ikke til deg. Jeg roper til ham. Maddox.
Dette er jo ikke Mandro. Dette er noe han har funnet på.
Men hvis han skal ta over serien...
- Han skal ikke ta over serien! -Hvorfor lar du ham ikke gjøre det?
Fordi det var jeg som oppfant Mandro!
Jeg har levd med ham i ti år. Han er min! Jeg skapte ham!
- Du kan allikevel gi ham opp. -Gi ham opp? Hvorfor?
Du kommer til å tjene penger
til Lizzie og husleia,
så vi slipper å bekymre oss.
Det går bra.
Jeg skal ringe Karen.
Vi får se.
Han har en original stil,
forskjellig fra min, men interessant.
Takk. Jeg er glad du liker den.
Hva syntes du om historien?
Hvorfor endret du den?
Jeg endret den egentlig ikke.
Jeg bare oppdaterte den litt.
Å? Hvordan?
Hva vil du si var poenget i din historieskisse?
Dronningen hans vender tilbake. Hun ble kidnappet.
Mandro drar for å finne henne. Det er alt. Enkelt.
Ingen reinkarnasjon.
Ikke forlatt der til å møte evigheten alene.
Ikke det du gjorde med rollefiguren.
- Hva gjorde jeg? -Du svekket ham.
Hvordan det?
Ved å få ham til å gå for dypt i seg selv,
ved å gjøre ham selvbevisst.
Det er ikke Mandro.
Mandro vet hva han vil.
Han tenker ikke.
Du tegnet alle de jævla tenkeboblene.
Kanskje Mandro burde forandre seg litt,
utforske seg selv, stille spørsmål.
Å ja. Jeg har hørt det.
Men man kastrerer ikke Supermann.
Det er ikke å kastrere ham.
Walt Kelly gjorde det samme med Page.
Mandro er ikke Pogo.
Nei, men han kan bli det. Det er marked for det.
Vet du hvor mange eksemplarer bøker Watsons Supernature selger?
Det samme mener Norman Kaufman, Jon.
Han liker Davids tilnærming til serien.
Dere mener jeg burde la det være opp til dere, ikke sant?
At jeg bare skal sitte her og ta min del av pengene.
Nei, så klart ikke, Jon.
Jeg synes vi skal se på Davids tegninger,
og hvis det er noe du reagerer på,
er jeg sikker på at David er villig til...
Greit for meg.
Jon!
Hva er dette?
Hvordan kunne du gjøre noe sånt?
Det er ikke Mandro.
Han tenker ikke.
Du tegnet alle de jævla tenkeboblene.
- Hei. -Beklager. Unnskyld meg.
Hei, hva er det?
- Vent. -La meg være.
- Du mangler en hånd. -Slipp.
- Korn igjen. -Folk som deg burde...
- Hvem tror du at du er? -Drittsekker.
- Sånne som deg er avskum. -Tror du at du er bedre?
- Vent og se, tosk. -Stikk av!
- Kom deg vekk! -Drittsekk!
- Jævla idiot! -Dra til helvete!
Den jævla drittsekken.
Idiot.
Men man kastrerer ikke Supermann.
Det er ikke å kastrere ham.
Walt Kelly gjorde det samme med Pogo.
Kanskje Mandro burde forandre seg litt,
utforske seg selv, stille spørsmål.
Vet du hvor mange eksemplarer bøker Watsons Supematuve selger?
Hvorfor? Hvorfor gjorde du det, da?
Hvorfor gjorde du det, Annie? Du er trygg nå.
Du kan fortelle sannheten.
Det går bra, Annie.
Det går bra.
- Hei, pappa. -Hei, kjære.
Så du tegningene på bordet mitt i går kveld?
- Den grønne konvolutten? -Ja.
- Hva syntes du? -Jeg likte dem ikke.
- Hvorfor ikke? -Han forandret Mandro.
Lizzie.
- Hør på meg, er du snill. -Jeg hører på deg.
Visste du at jeg ikke likte dem?
- Hørte du at mamma og jeg snakket? - Ja.
Gjorde du...
Rørte du dem?
Nei.
Hva skjedde?
Med møtet? Det ble avbrutt.
Hvor er han?
Han dro bare.
Hvorfor gråt du?
- Vi var til rådgivning. -Ja, jeg vet det.
Hva var det du husket?
Det kan jeg ikke si.
Man skal ikke snakke om det etterpå.
Hva skjedde på møtet?
Vi bestemte oss for å legge det dødt.
Serien? Hvorfor det?
Jeg går ikke overens med Maggot. Maddox.
Han er en arrogant liten drittunge.
Skal Karen skaffe noen andre, da?
Å nei. Det tror jeg ikke.
Faktum er
at jeg tviler på at Karen vil gjøre noe mer for meg.
Hvorfor det?
Vi skal ikke snakke om det i etterkant.
Hvordan skal vi få tak i penger?
Jeg skal finne meg en jobb. Undervise.
Hvor?
California.
Et sted langt unna.
- Er det ikke litt brått? -Nei.
Jeg har blitt tilbudt en veldig bra jobb i California.
- Lizzie. - Ja, mamma.
Korn, kjære, vi skal bade.
Vi skaffet deg en bil og et hus i collegets skog.
Du bor gratis.
Hvorfor ikke et sted i byen?
Jeg trodde ikke du ville det. Hotellet er skittent.
- Jobber du på colleget? -Som lærer.
- Hva underviser du i? -Psykologi.
Og alt jeg kan få 15 tapere til å ta.
En gang underviste jeg i bomberomsledelse.
Ikke le. Jeg tror det er på vei tilbake.
Hammond sa du får betalt per kurs.
Man får 15 ungdommer til å melde seg på.
Ja. Men etter de første timene, bør du ikke sjekke Oppmøtet.
Delstaten betaler colleget per student.
Det burde gå greit. Ungdommene har hørt om deg.
De pleide å lese tegneserien din.
Stor kulturhelt.
Jon Lansdale.
Mandro-skaper skal undervise ved Saraville
Jeg er glad for å være her i Sara ville,
og gleder meg til å jobbe med dere dette semesteret.
Det kommer nok til å ta litt tid å lære alle navnene, men...
Kan vi ikke ta en runde i rommet
så dere får fortelle meg litt om dere selv.
Jeg antar at alle har en favoritttegneserie.
Kan vi ikke snakke om dem?
Ok?
Vi begynner med deg.
- Hva heter du? -Billy Jenkins.
Ok.
Liker du tegneserier, Billy?
- Ja. -Hva er din favorittserie?
Har du en favorittserie?
Nei.
Skjønner.
- Og du, unge frøken? -Hva?
- Har du en favorittserie? -Nei.
Hallo, pappa
- Hei, kjære. Hvordan gir det? - Bra.
- Jeg sa :mer deg. -Jeg savner deg også.
- Jeg er glad i deg. - Jeg er glad i deg.
- Mamma vil snakke med deg. -Ola.
Hallo. Jon?
- Anne? -Hvordan går det? Er alt bra?
Ja da, alt er fint.
Landskapet er flott.
Lizzie ville likt det.
Huset er... Det er litt deprimerende,
men jeg skal finne et nytt til dere kommer.
Når kommer...
Det virker veldig dumt, når vi må...
Når? Når kommer dere?
Det virker dumt når vi må gi fra oss leiligheten til jul.
Jul?
Det er jo to måneder til.
Jeg vet det, men...
Jon, Lizzie liker skolen og har fått seg en venn der.
Det er det vi har snakket om, ikke sant?
Det er en flott mulighet for oss til å være litt fra hverandre.
Det ville gjort deg godt også.
Du burde treffe flere mennesker.
Det blir annerledes.
Vikan vokse på det.
Ja.
Og vi har jo telefonen.
Tror du det kommer til å gå bra?
Ja da. Det går nok bra med meg.
Ikke bekymre deg.
Lizzie savner deg veldig. Hun snakker om deg hele tiden.
Ja. Jeg savner henne også.
- Kan du gi henne et kyss fra meg? -Si klart.
Vel...
Vi snakkes.
Sinna.
Mandro har endret seg minimalt.
Men ansiktet til høyre bruker et nytt element
til å vise voldsomme følelser på en enkel måte. Ved å vise tenner.
Her har vi vist en rekke følelser
med et minimum av uttrykksfulle linjer.
Så...
Det var alt for i dag.
Jeg har satt karakterer på skissene deres.
Ta dem med dere på vei ut.
Hei.
Korn inn.
Jeg tenkte du ville ha tilbake denne.
- Har du nettopp laget dem? -I timen, du har sett alle før.
Har du lyst på noe å drikke? Kaffe?
- Har du øl? -Ja.
Tror du jeg kan bli serietegner?
Kanskje.
Det eneste faget jeg var flink i, var regnskap.
- Hva er galt med det? -Jeg drikker fra boksen.
Hvem har lyst til å bli regnskapsfører?
Hva har du lyst til å bli?
Jeg vet ikke.
Det var vel derfor jeg begynte her, antar jeg.
Man må aldri bli ferdig.
Ikke noe snakk om å måtte lykkes her i verden.
Du kan ikke ta fag resten av livet.
Jeg har ikke lyst til å gjøre noe resten av livet.
Jeg har sett deg med Brian.
Ja.
Han har lyst til å knulle meg. Men jeg lar ham ikke. Han blir gal av det.
Han driver alltid og prøver seg.
Går rundt og løfter opp buksa for å vise meg hvor velutstyrt han er.
Han er så glad i seg selv.
Ser aldri på rumpa mi.
Det er annerledes med deg.
Jeg liker måten du ser på meg på.
Det føles som om det er meg du kikker på.
Jeg er litt gammeldags.
Jeg liker å gjøre det i senga. Ok?
Ok.
Du kan la det være på.
Det gjør ikke meg noe.
Korn igjen.
Ikke hold tilbake, ok? Korn igjen.
Korn igjen.
Jeg skal kjøre deg til byen.
Det er ikke så smart.
Vil du at jeg skal komme tilbake?
.I morgen? -Ok.
- Ha det. -Ha det.
Traumer. Kanskje forårsaket av et sjokk.
En hockey fyr får seg en i hodet, går i garderoben,
dusjer, bytter, spiser, kjører hjem.
Han husker ikke engang hvem som vant.
- Hva slags traume? -Noe sånt kan sette det i gang.
Hva har du drevet med under disse blackoutene?
Forlagt ting.
Funnet dem igjen. Signetringen min.
- Hva mer? -Tegnet.
Jeg fant en tegning,
men kan ikke huske å ha laget den.
- Var den obskøn? -Ja.
Kanskje du ble sliten og autopiloten tok over.
Nei, jeg har aldri kunnet tegne sånn med venstrehånda.
Det var sånn jeg tegnet med høyre.
Man vet aldri hva man er i stand til. Det ubevisste kan gjøre hva som helst.
Som hva da?
En fyr ble hypnotisert. Han snakket tysk flytende.
Hadde aldri sagt et ord før.
- Vi eksperimenterte med det på Berkeley. -Skjønner
Du tror jeg fikk blackout og byttet hånd.
Kanskje.
Eller at protesehånda di
fikk noen raske impulser fra hjernen
og gjentok et transe mønster.
Men du klarer det ikke når du er bevisst.
Nei.
Jeg ville blitt drit redd, om jeg var deg.
- Hvorfor? -Blackouter er ikke noe man tuller med.
Jeg laget bare én tegning.
Hvordan vet du det?
- Har du noen gang vært full? -Ja.
Drita? Så du ikke husket hva du hadde gjort.
Om du ropte noe stygt i gata,
eller startet en slåsskamp med en fyr fordi han hadde draget.
Så du sier altså
at jeg kan få blackout og voldta noen?
Du tror voldtekt er ille? Du kunne drept noen.
Du kunne gjort noe du har drømt om,
men aldri har turt.
Alt ligger her oppe, og man vet aldri.
- Vet hva da? -Hvem man er.
Hvem faen man egentlig er.
Stella.
Unnskyld meg.
- Kan du komme til meg i kveld? -Nei, jeg...
Snakkes.
Når kommer hun?
Imorgen, på ettermiddagen.
Hvor lenge blir hun?
Jeg vet ikke. Hun sa ikke noe om det.
Hva med deg?
Hva skal du i jula?
Til helvete med jula.
Jeg tenkte å dra til LA.
Har du venner der?
Ja, jeg har venner.
Jeg må stikke.
Hvorfor det?
Jeg må på butikken.
I kveld? Det er jo onsdag.
Stella.
Jeg har en gave til deg.
- En gave til meg? -Ja, en gave til deg.
- Hva er det? -Åpne den og se.
TIL STELLA MED KJÆRLIG HILSEN JON
Hva er det?
Stella?
Vil du at jeg skal komme tilbake?
- Kan du? -Ja.
- Når er du ferdig? -Klokka 22.00.
Flott.
- Jeg skal ha den på når jeg kommer. Ok? -Ok.
Jeg er på Last Chance.
Jeg kommer og henter deg, ok?
Nei, jeg må hjemom etter jobb.
Og jeg kommer hit 23.00, ok?
- Kan du prøve å komme tidligere? -Ja.
Ha det.
Hei, Mandro!
Har du lyst på en drink? Jeg feirer.
Jeg også. God jul.
Drit i jula. Jeg skal bort fra dette drittstedet i to uker.
- Flott. Hvor skal du? -LA.
Hva sier du, kompis?
Whisky med is.
- Har du venner der? -Ja da. Venner.
Motellbestyrer.
To uker ved stranda med 50 kilo fitte.
Det har jeg alltid drømt om.
Et sted ved stranda, mye mat og øl,
og muligheten til å knulle henne dag og natt, når jeg vil.
Noen herfra?
Hva mener du?
Den jenta du skal bo med.
- I LA. -Du kjenner jo henne.
Den arrogante kjerringa på butikken, Stella Roche.
Jeg tar med henne.
Hun har endelig sett lyset.
Hvis det er ei dame i denne byen
som trenger litt pikk, så er det henne.
Etter to uker i LA vil hun...
Jon?
RENO 19 KM
Det er litt slitt.
Det går bra.
Jeg leier bare én måned av gangen, så vi kan finne noe bedre.
Jon?
Vent litt. Bare et øyeblikk.
Jeg har en liten overraskelse.
Ok.
Soverommet er ovenpå. Til venstre to ganger.
- Se på treet, mamma. - Ja, det er flott, kjære.
- Jeg skal hente den andre kofferten. -Ok.
- Er den til meg? -Hva?
Ja, det er den.
Liker du den?
Den er veldig vakker, men...
Hva fikk deg til å tenke på dette?
TIL ANNE MED KJÆRLIG HILSEN JON
Jeg...
Jeg trodde du ville like den.
- Har du hatt noen her? -Nei.
Hvordan det?
Jeg tenkte kanskje noen av studentene dine kunne hjelpe.
Nei, jeg klarer meg selv.
Jeg har rikelig med tid.
Savner du ikke biff, kjære?
Onkel Bill sier det er usunt. Det gjør deg sint på andre.
Og deg selv, også.
Hva med protein?
Det er mye protein i soyabønner, linser, ost og alt mulig.
- Har du sluttet med dette også? -Det forvrenger ting.
Ja, jeg vet det.
Jon, jeg korn for å fortelle deg noe. Jeg...
Du tenkte aldri å bli her, gjorde du vel?
Du har ikke engang pakket ut den andre kofferten.
Og du sendte resten til San Francisco.
Det er der du skal møte ham, ikke sant?
- Hvem? -Bill Richman!
- Jeg ville si det på min egen måte. -Si hva da?
Noe du har tatt fra en jævla bok?
Jeg trengte bare å lese brevet han sendte deg fra SF.
Du åpnet posten min og leste brevet?
Å ja. "Min kjæreste, kosteligste ånd."
Høres ut som en haug med dritt, spør du meg.
For det første skal jeg ikke møte ham.
Origin-instituttet skal åpne en ny avdeling.
De har tilbudt meg jobb.
Bill Richman skal være gruppeleder.
Ja. Men du ville ikke akseptere meg?
Du aksepterer ham, men ikke meg.
Hva snakker du om?
Du har aldri vært interessert i noe vi har gjort.
Dere har bodd sammen i leiligheten, ikke sant?
Nei, ikke bodd.
- Hva mener du med det? -Det jeg sa.
- Hvorfor svarer du ikke på spørsmålet? -Ikke med den tonen.
Greit, jeg skal spørre med en annen tone.
Har han knullet deg?
Det synes jeg ikke du har noe med.
Hva mener du med at jeg ikke har noe med det?
Hva mener du?
Du er kona mi. Du er min datters mor.
Jeg elsker deg.
Elsker du meg?
Det tror jeg ikke.
Du elsket arbeidet ditt.
Du elsket Mandro.
Du elsker Lizzie, men jeg tror ikke du har elsket meg.
Men det gjør han? Bill Richman?
Ja. Bill Richman gjør det.
Så du har hatt sex med ham, da?
Ja!
Og jeg liker ham.
Han hjelper meg med å vokse,
å tenke, å føle.
Han har åpnet nye verdener for meg.
Du prøver å ta livet av meg, ikke sant?
Du vil ødelegge meg.
- Hva? -Du vil knuse meg.
Du hater meg, ikke sant? Du har alltid hatet meg.
Jon, jeg tror du er litt paranoid.
Vet Lizzie at du har hatt sex med ham?
Det ville vært galt å holde det skjult for henne.
Og vet du hva, Jon? Hun mente ikke noe om det.
Barn i den alderen gjør ikke det.
Slutt å preke for meg, for pokker!
Lizzie er av mitt eget kjøtt og blod.
Og jeg vil aldri la deg ta henne fra meg!
Aldri!
Hvorfor spør vi ikke Lizzie?
Fordi du har hjernevasket henne med tøvet ditt.
Hva vet vel hun?
Og du tror at du er i rett sinnsstemning til å avgjøre noe?
Hun tilhører ikke deg. Jeg tror i det minste...
Jeg tror du skal dra herfra.
Jeg tror du skal dra fra dette huset.
Komme deg ut av livet mitt.
Se, De tre musketerer.
Takk. Pappa-
- Kan du lese den for meg i kveld? -Ja, kjære.
Vent litt. Stans. Lizzie, du har glemt en.
Den er fra meg.
Ja.
Jeg får ikke start på bilen.
Du må starte den i fri.
Det har jeg allerede prøvd.
Det er en åpen butikk på Spruce Street.
Vet du hvor det er?
Ta til venstre i hovedgata etter hotellet.
Ok.
Hva er den lukta?
Hva?
Jeg skulle ønske du ikke var så sint på meg, Jon.
Jeg prøver ikke å ta Lizzie vekk fra deg.
Jeg tror bare ikke at vi kan oppfostre henne sammen.
Ikke nå.
Og hun liker faktisk Bill,
men som en eldre bror, ikke som en far.
Han kan aldri erstatte deg i hennes sinn. Aldri. Jeg...
Hvor er mamma?
Hun har problemer med bilen.
Er du sulten, kjære?
Ja, men jeg er på diett.
Kan jeg ta treningstimer, pappa,
som i New York med onkel Bill?
Jeg ser ingen grunn til at du ikke kan det.
Bra.
Når?
Når vi finner ut hvor vi skal være.
Hvor vi skal bo.
Men skal jeg ikke til San Francisco med mamma?
Jo, så klart du skal det.
Hvorfor er du så varm?
To femmer.
Nå er hun her.
Sett deg ned. Det er ikke mamma.
- Men det er mamma. Det er hennes bil. - Sitt ned, Lizzie.
- Slapp av og sett deg ned. - Det er mamma!
Korn hit, Lizzie. Det er ikke mamma.
Mamma, han sa det ikke var deg.
Hva skjer her?
Jeg trodde det hadde skjedd deg noe.
Bilen stoppet da jeg korn til byen.
Jeg fikk ikke start på den selv.
Jeg måtte ringe verkstedet og få hjelp.
- Vil du hjelpe meg? Korn igjen. -Ja.
Hva har du og pappa drevet med? Er du sulten?
Hei, Lansdale.
Hva skjedde? Jeg trodde du var i LA.
Nei, hun avlyste.
- Ombestemte hun seg? -Ja.
Det må ha skjedd noe som fikk henne til å ombestemme seg.
Hvor er hun?
Jeg tror hun dro til LA.
Jeg kjørte hjem til henne.
Huseieren sa hun ikke hadde sett henne siden etter jobb onsdag kveld.
Motorsykkelen hennes er borte.
Hun dro aldri tilbake den kvelden?
Hva bryr det deg?
- Hva? -Hva skjedde med henne?
- Har du knullet henne? -Nei, aldri.
- Jeg så henne bare i timene. -Hva?
Jeg så henne bare i klasserommet.
Hvis jeg bare hadde sett henne, kunne jeg overtalt henne.
Jeg hadde penger.
Faen.
Vi kunne vært i LA nå.
Vi kunne...
Du fikk henne, ikke sant?
Du knullet henne.
Men det var ikke nok for deg?
Nei, du måtte få henne til å avlyse LA-turen,
så ingen andre kunne få henne!
Visste ikke hun skulle dit med deg!
Din jævla løgner! Jeg fortalte det selv.
Du sa det på Last Chance kvelden før du skulle dra,
og jeg så aldri Stella igjen!
Jeg kjørte rett til Reno!
Var det dit du tok henne med? Du tok med Stella dit?
Nei, jeg dro alene!
Jeg tok inn på et motell. Holiday Inn.
Bare ring og sjekk. Jeg brukte mitt eget navn.
Hvorfor dro du til Reno alene?
Vel,
fordi...
Ja?
Hun var hos meg om ettermiddagen,
og vi skulle møtes den kvelden.
Så traff jeg deg på Last Chance
og du sa du skulle ta Stella med til LA.
Jeg klarte ikke...
Jeg ville ikke treffe henne.
Så jeg satte meg i bilen
og kjørte til Reno alene!
Hvordan skal jeg vite hva du gjorde?
Du sa jo du har blackouter!
Det sa du selv.
Jeg går til politiet!
- Brian, vent! Hør på meg! -Dra til helvete!
Jeg dro rett tilbake til...
Redd meg...
Når drar du herfra?
Jeg drar i morgen tidlig.
Alene?
Jeg tar med Lizzie.
Nei, det gjør du ikke.
Jeg tror ikke du har noe valg.
Lizzie har lyst til å bli med meg.
Spør henne.
Du får ikke ta henne fra meg.
Det får du ikke.
Mamma!
La henne være!
- Slutt, du skader mamma! -Nei, nei.
Nei, jeg skader henne ikke. Jeg hjelper henne.
Jeg hørte at hun ropte, så jeg korn inn.
Han var her.
Han korn inn vinduet.
- Han er der ute nå. -Mamma!
- Er du ok? Våkne opp. -Jeg ser ham.
- Ring politiet, Lizzie. -Mamma, svar meg!
- Trykk "0" for å snakke med operatøren. -Mamma!
Skynd deg!
Operatør?
- Er du ok? -Jeg...
- Går det bra? -Ja, ja.
Jeg må ha sluknet.
Er du Jon Lansdale?
Det stemmer.
- Lærer på colleget? -Ja.
Kona mi, er hun...
Å, hun er...
Det går bra. Hun blir frisk.
Herregud!
Det var en omstreifer.
- Så du ham? -Ja.
På en måte.
Hva er i veien?
Hvorfor kikker du sånn på meg?
- Hvordan da? -Sånn.
- Sikker på at du er ok? -Hei, Jim.
Kjenner du den lukta?
Ja. Det gjør jeg-
Hva det enn er, kommer det herfra.
Har du nøklene?
- Hva? -Nøklene til bagasjerommet.
Åja.
- Noe imot å åpne det? -Nei.
Hva ser dere etter?
Vel...
Det har vært en merkelig kveld.
Din kone ble angrepet.
Vi fant en forlatt bil nede i veien.
Å?
Brian Fergusons bil.
Brian?
Hva har han å gjøre med det som er der inne?
Kan du ikke åpne det, så får vi se?
- Hvorfor skal jeg det? -Ellers gjør vi det.
Hva tror du dere kommer til å finne?
Vet ikke.
Det som gjør at det stinker her.
Du tror jeg har gjort noe galt, ikke sant?
Du tror det er noe der inne?
Det har du helt rett i.
Du snakker bare tull! Det er ikke noe der inne!
Har du lyst til å se?
Bare se!
Herregud!
Det er han.
Hvem er den andre?
Det er Roche-jenta.
Stella.
Det er gammelt raseri, Jon.
Et historisk raseri.
Brian var et uhell.
Du mente ikke å drepe ham. Han var en mann.
Men handlingene hans truet deg.
Han blandet seg inn i dine ting.
Så igjen,
istedenfor å møte følelsen,
fikk du blackout.
Og igjen valgte du å ta
noens liv for å kunne leve ut ditt eget.
Du dro fra baren
tilbake til huset,
akkurat som da du hadde drept Stella.
Denne gangen ville du drepe Anne fordi hun hadde forrådt deg.
Stemmer det, Jon?
Jeg tror ikke du har noe valg. Hun har lyst til å bli med meg. Bare spør.
Stemmer det virkelig?
Det var Lizzie som reddet deg.
La henne være!
En primitiv, gudeaktig kraft.
Kjærlighet, Jon, kjærlighet...
Slutt, du skader mamma!
...gjorde deg bevisst igjen.
Jon.
Du løp, Jon. Du løp til garasjen,
skamfull, lette etter hånda,
og ville ødelegge den for alltid, ødelegge ondskapen i deg.
Der fikk du et massivt hukommelsestap.
Du vendte raseriet mot deg selv.
Kampen om liv og død, Jon, den er ikke over ennå.
Ikke frykt smerten.
Møt den.
“VM nede!
Kjenn den. Føl den. Ta på den.
Ikke fornekt den.
Jeg er her for å hjelpe deg gjennom den.
Jeg kan takle raseriet ditt.
Jon?
Ja.
Jeg synes eksperimentene går bra.
Du reagerer på underbevisstheten din.
Jeg tror du er i ferd med å gi opp løgnen og søker sannheten.
Jeg tror du kan klare å tilgi deg selv en dag,
klare å si: "Jeg elsker".
Hva føler du akkurat nå, Jon?
Jeg vil vite det. Hva føler du?
Fortell meg hva du føler.
Hva forestiller du deg?
Prøver du å fortelle meg noe?
Vil du fortelle meg noe, Jon?
Hånda.
Jeg skjønner.
Hvor er hånda nå?
Ved halsen din.
Hva vil hånda gjøre?
Den vil drepe deg.
Hvorfor?
Hvorfor vil hånda drepe meg?
Fordi den hater deg.
Nei, Jon.
Nei, Jon. Du hater meg. Du! Du!
Det er ditt hat! Det er dine ønsker!
Ta ansvar for det!
Det finnes ingen hånd, Jon!
Det finnes ingen...
Norwegian